Jeg er Ben Christie og dette er historien min.
Det virker så lenge siden jeg og kona mi...
-Lee! -Hei.
Hei.
-Vi var så bekymret for deg. -Foten din virker bedre.
Det er den. Jeg fant litt antibiotika og smertestillende hjemme.
Hvor er Ellie?
Hun dro den veien.
Takk. Jeg er snart tilbake.
Er du OK?
Jeg vil bli.
Lee.
Det er eneboerens hytte, er det ikke det?
Navnet hans var Ben Christie.
Det var en skogbrann.
Kona og den lille datteren ble stygt forbrent.
Han gjorde det han gjorde for å la dem slippe å lide.
Jeg tror jeg forstår hvorfor han gjorde det.
Jeg beklager virkelig det med moren din
Jeg trodde du var borte for godt.
Jeg var det.
Hvorfor kom du tilbake?
Vi burde dra. De andre vil bli... bekymret.
Jeg vil ikke såre Robyn.
Vi burde dra tilbake.
Hvor er alle?
De gikk for å se hvor den støyen kom fra.
-Ser du noe? -Nope.
Hvis vi kan høre den skytingen så betyr det at de kommer nærmere.
Mye nærmere.
Vet de hvor vi er?
Nei. Hadde de visst det så hadde de allerede vært her.
Forresten, hvor ble det av dere?
Vi fant hytta til eneboeren. Dette er dagboken hans.
Kan jeg se?
Hva tenker du?
Jeg regner med at vi er ferdige her.
Vi har vært heldige, men nå er det på tide å stikke.
Vi går dypere inn i dalen.
Så... Hvor er hytta til eneboeren?
Ta bare det du trenger og la resten ligge.
Hvis vi må flykte, så får vi kanskje ikke mye forvarsel-
-og vi vil ikke oppholdes med å bestemme oss for hva vi skal ta med.
Vi må være mobile fra nå av, sånn bare i tilfelle.
Du blir OK. Vi forlater deg ikke.
Ikke at dere trenger meg. Dere gjør det bra!
Vi må begynne å rasjonere maten. Det er ikke mye igjen.
Soldatene har rensket alle butikkene.
Vi må raide gårdene og jo mindre vi må dra til Wirrawee, jo bedre.
Det er bare dumt å friste skjebnen.
Dette er andre gangen vi må forlate hjemmene våre.
-Rart, men jeg er litt knyttet til det. -Jeg også.
Man kommer til å savne skitne madrasser og maur i rompa.
Visste ikke at du gikk opp i personlig hygiene.
Jeg gjør ikke det.
Jeg brukte å gjøre mor sprø av at jeg ikke gjorde det.
Hva gjorde du da moren din døde?
Det var intenst. Far og jeg kranglet mye.
Vi var begge bare så sinte og leie av det.
Forståelig.
Jeg ville bare rømme.
Holdt ikke ut å være hjemme uten mor der.
Om det ikke hadde vært for Ellie og foreldrene hennes...
...de tok seg virkelig av oss.
Jeg kan ikke tro at jeg aldri får se mor igjen.
Far er sannsynligvis i sjokk.
Jeg burde være hos han.
I det minste fikk far og jeg tid til å venne oss til det.
Mor hadde vært syk lenge, så vi var på en måte forberedt på det.
Vet du hva hun var dritdårlig til?
Lage mat. Selv om hun eide en restaurant.
Det var sprøtt. Far lager all maten.
Pad Thai'en hans var fantastisk.
Hun var ekspert med kniven da. Lærte meg å snitte gulrøttene.
Jeg er ganske flink til det.
Når blir det lettere?
Du kommer aldri over det.
Det endrer deg.
Du finner ting som får deg til å tenke på andre ting.
Som en krig.
Perfekt medisin.
Not.
Jeg dro til byen.
Jeg var... ...sint.
Jeg tenkte å skyte en soldat for det de gjorde mot mor.
Men da jeg så at han hadde en kjæreste... så kunne jeg ikke gjøre det.
Jeg innså at jeg ikke ville at hun skulle føle det slik som jeg over å miste en man elsker.
Skynd dere, alle sammen.
-Dette får ned feberen. -Tusen takk.
Jeg hater dette.
Jeg liker det, men ikke fortell de andre det da.
Det kjennes godt å gjøre noe, å ikke bare sitte stille.
Bestefar brukte å få meg til å hjelpe han på byggeplassene.
Samme hva du gjør for obersten...
-Det er ikke det det du tror. -Det har ikke noe å si hva jeg tror.
-Jeg kan ikke hjelpe deg. -Du kan.
Jeg vil at du skal skaffe meg giften.
Du tuller.
Det er alltid noen på kjøkkenet mitt.
De følger med på meg, men de passer ikke på deg.
Konen min mente noe for meg.
Jeg håper at familien din betyr noe for deg.
Mrs. Maxwell.
Jeg trodde ikke at du fremdeles ville være her.
Holder bare på å avslutter her.
Jeg vil gjerne at du spiser middag med meg en kveld.
Selvfølgelig.
Jeg kommer ikke til gjøre det. Du skal.
Nei.
Hvis du ikke hjelper meg så kommer jeg til å fortelle mannen din at du bedrar han.
De kan ha sluppet disse over hele området fra fly.
Det betyr ikke at de er nært.
Eller de kan være til fots og veldig nært.
-Vi vet ikke hvor de er. -Det er problemet.
Ja, han har rett. Vi må finne dem.
Det er den dummeste ideen du noensinne har hatt,-
-og det sier sitt.
De overrumpler oss kanskje hvis vi ikke vet hvor de kommer fra.
Vi tar et våpen med oss.
Hvis de finner oss nå, så er vi bare rømte unger.
Finner de oss med våpen så dreper de oss.
Hva er muligheten da? Ingen våpen?
Jeg holder med Ellie.
Robyn?
Jeg kan ikke stoppe han fra å gå.
Så hva vil du gjøre hvis du finner dem? Angripe?
Hvis jeg må.
Jeg blir med.
Hei!
Vi trenger en pause. Kan ikke jobbe hele dagen i denne varmen.
Jeg trodde du var en bonde, Mr. Linton.
Du burde være vant til hardt arbeid.
Dette er ikke hardt arbeid. Dette er slaveri.
Kanskje vi kan ta små pauser, en om gangen,-
-så arbeidet kan fortsette på samme hva dette er.
Det du bygger, Mr Maxwell, er et fengsel.
Fortsett...!
Gi sønnen din din første pausen. Han ser ut til å trenge det.
Hvil deg litt, kompis. Ta en pause
Du må fortelle meg hva som er feil.
Jeg fortalte deg at jeg ikke vet det. Jeg kjennes bare rar ut.
Hva skjedde, kompis? Hva er det som skjer?
-Hvor er de? -Jeg vet ikke!
Er du sikker?
Vi var ute på byggeplassen og du var grei, akkurat som dagen dagen før.
Jeg kjenner dem ikke engang.
De er ikke min søsters venner. De er ikke mine.
-Er du bekymret for buret vi bygger? -Nei.
Vær så snill å ikke skade meg. Vær så snill.
Var det generalen? Var det noe han sa?
Har du sett generalen før?
Nei.
Jeg så.. ikke... noen.
Vær så snill å ikke skad meg, Det var mørkt.
Jeg bare så vidt...
...hørte han.
-Hvor er de? -Vær så snill!
Har du kommet for enda et kyss?
Nei, jeg visste ikke engang at du ville være her
Du liker meg, ikke sant?
-Ja. -Og...?
Du må gi meg mer enn det.
Og...
...jeg er skikkelig forvirret over det.
Det er Robyn å tenke på, og...
...alt jeg kan tenke på er den soldaten.
Ellie, la være.
Jeg kan ikke!
Jeg har kanskje drept henne.
Det var ikke et uhell. Det var ikke for å avslutte lidelsene hennes.
Det var jeg som fikk henne til å lide.
Hva er det du gjør?
-Jeg overgir meg. -Robyn, nei, det er sprøtt!
Du bryr deg ikke om hva som skjer med meg.
Selvfølgelig gjør jeg det! Hvis dette er om Lee...
Ikke alt er om deg, Ellie.
Bare vent til de andre kommer tilbake. Vi snakker om det da.
Jeg vil ikke krangle om krangling. Folk burde ikke drepe hverandre.
Det er det jeg tror på. Det er det jeg alltid vil tro på.
-Jeg vet det. -Det gjør vi alle.
Du tar alltid siden hennes.
-Det er ikke sant. -Jo, det er det.
-Du liker Ellie. -Robyn!
Ikke gå!
Jeg skal snakke med moren din, OK?
-Er det Fiona? Har hun blitt fanget? -Nei, det er Chris.
-Han knakk sammen under arbeidet i dag. -Er han OK?
Nei, han er langt fra OK.
Han ble avhørt i timesvis da vi kom hit.
De var ute etter informasjon om Fi og de andre.
-Han trodde de skulle drepe han. -Hvem var det?
Obersten.
Jeg må se Chris.
Hvor er giften?
Fader vår, du som er i himmelen!
La ditt navn holdes hellig. La ditt rike komme.
La din vilje skje...
Kan jeg be sammen med deg?
Ja.
Fader vår, du som er i himmelen!
La ditt navn holdes hellig. La ditt rike komme.
La din vilje skje...
-Jeg er fortapt. -Det er enkelt her i bushen.
Takk for at du ber sammen med meg.
Det får meg alltid til å føle meg bedre.
Unnskyld. Unnskyld.
Jeg er OK.
Gjemmer du deg fra dem?
Jeg forlot gruppen min.
Jeg ble beordret til å gjøre ting jeg ikke ville gjøre.
Det er viktig å gjøre det du tror på. Av og til betyr det å etterlate folk.
Jeg kan ikke gå tilbake.
De vil straffe meg.
La oss finne en felles vei.
Hvis du vil, så kan jeg flytte sønnen din bort fra byggearbeidet.
Jeg var ikke klar over at han var tildelt det arbeidet.
Det er tungt arbeid.
-Helt klart ikke passende. -Takk.
Det er bra for han å være sammen med mannen min.
Det er bra for dem å være sammen. Det var ikke nye tid til det før.
Menns arbeid holder dem borte fra barna.
-Har du barn? -En sønn.
Hvor gammel?
-Han er seks år. -Det er en fin alder.
Så du har et lykkelig ekteskap?
Ja.
Ja, selvfølgelig. Og enda var han ikke sammen med dere da...
...dette skjedde.
Nei. Han var på arbeid i byen.
De fleste menn er gift med feil... ting, Jobben deres kommer alltid først.
I fredstid er det litt enklere å lure seg selv, men... reglene er annerledes i krigstid,-
-noe jeg nå er sikker på at du forstår. Du kan ikke velge fritt lengre...
-og definere vår egen skjebne.
Den vi var før, kan vi ikke være lengre.
Vi må endre oss for å overleve.
Unnskyld meg et øyeblikk.
Beklager ventingen.
Du må være sulten.
Jeg vil ha tre av dere i avdeling C, to av dere med meg.
Det er gjort.
Jeg ser fremdeles etter Corrie når hun sover.
Hun aner ikke at jeg gjør det.
Chris tok meg i å sjekke han en natt. Ba meg om å gå ut.
Jeg tror ikke han ville gjort det nå.
Denne... krigen.
Den stjeler våre barns barndom.
Lærer dem å være redde.
Vi vil aldri slutte å føle smerten deres, vil vi vel?
Hvorfor ville vi ville det?
Jeg holder ikke ut uten Fi.
-Du må ha det sånn med Corrie også. -Ja, det har jeg.
Corrie...
...hun er grunnen for alt.
Og dette betyr at du kommer til å leve et veldig langt liv.
-Hvordan vet du alt dette? -Mor har vist meg det.
Hun lærte det da hun reiste omkring.
Fremtiden er i hendene våre.
Stopp!
Vi har gått hele natten og vi har ikke funnet noe.
Hell er åpenbart ikke i noen fare.
Jo lengre vi går, jo vanskeligere er det å gå.
Og vi tok ikke med oss noe mat og jeg er trøtt og vil ikke sove på pungdyrdritt.
Hva med kengurudritt?
-Eller wombat? -Stopp
-Det blir vanskeligere å gå. -OK. La oss snu.
Hva er det?
-Ser ut som en punggrevling... -Kevin!
-Jeg går inn. -Nei...
Homer! Gi deg.
Det er mat og ammunisjon der nede.
Corrie, nei. Corrie!
Ned!
Ned med deg!
Gå...!
Opprørere.
Stopp, ellers skyter vi!
Kom igjen!
-Kom igjen, gå! -Fi!
-Homer! -Fi!
Kom igjen...!
-Kom igjen! -Kom igjen!
Du gjorde ikke det! Han lever!
Jeg gjordet det. Det kunne ikke ha vært nok.
Hvorfor skal jeg tro på deg?
Fordi jeg ønsker han like mye død som deg.
Arbeid!
-Fi ventet på han. -Hva?
Der bak, da soldatene skjøt. Ville du ha ventet på meg?
Det ville du ikke, vel? Du kunne ikke vente på å komme deg unna meg.
Selv før alt dette.
Du skulle utenlands.
Vi ville ikke vært i den situasjonen hvis du ikke hadde skutt den fyren.
-Jeg beskyttet deg! -Jeg trenger ikke deg til å beskytte meg!
Jeg vil gå fra deg.
Greit. La oss gå fra hverandre.
Corrie, la meg se.
Det er OK, jeg kommer meg opp.
-Jeg tar Ellie, OK? -Kevin!
Typisk. Tenkte å si "hva var det jeg sa?"
-Vi må få henne på et sykehus. -Nei, vi vet ikke hva de vil gjøre mot henne.
Vi vet at vi ikke kan gjøre noe.
Bare etterlat meg et sted. De finner meg.
Vi etterlater deg ikke noe sted.
-Ellie! -Hun har rett.
Jeg blir med henne. Jeg tar henne. Ingen andre.
-La oss få henne til bilen. -Nei.
Nei.
Corrie!
Hva er det du gjør her inne?
Hva er dette?
Hjelp! Hjelp!
-Stopp! -Jeg trenger en lege.
-Jeg trenger en lege, vær så snill. -Beveg deg.
Legg henne ned. Forsiktig. Bare forsiktig. Det er det.
-Hva skjedde? -Hun har blitt skutt.
-Hva er navnet hennes? -Corrie Mackenzie. Ikke...!
Corrie!
-Ikke rør deg! -Vær så snill!
Corrie, kan du høre meg?
Norsk tekst og sync av Asort. Synced and Corrected by Clog